Pro TiTulky.com | XNDRW
Blitz: Máte-li uprostřed pouště super tajnou základnu,
je zde více, než co lze postřehnout pouhým okem.
Jacobsen: Tito neuvěřitelně zažraní inženýři byli opravdovými Jamesy Bondy.
Petraeus: Skunk Works původně začínaly jako vysoce utajená skupina revolučních myslitelů.
Mullin: Skunk Works byly skryty uvnitř
společnosti Lockheed California.
Justice: Skunk Works vytvořily tyto neuvěřitelné létající stroje,
které od základu změnily historii.
Trimble: Oblast 51 byla zřízena kvůli U-2.
Tento letoun odhalil raketové základny na Kubě.
Tehdy začala Kubánská krize.
Gilliland Jr.: Blackbird je pravděpodobně nejoblíbenějším letadlem.
Lidé mají rádi nejrychlejší, nejvyšší,
a pomohl ukončit Studenou válku.
Law: Ve Válce v Zálivu,
Nighthawk navždy změnil bojová letadla.
Justice: Ve Skunk Works stvořili letadla, která změnila světovou historii.
Jacobsen: Tito kluci jsou opravdu
ve spojení s tajemstvím, intrikami.
Do americké armády jsou zabudována tajemství.
Průvodce: Po léta jsem musel žít ve stínech.
Vidíte, to jsme tehdy dělali.
Vedl jsem přísně tajnou organizaci jménem Skunk Works.
Směšné jméno, já vím,
k tomu se dostanu později.
Moji muži vyráběli letadla, která udržovala Ameriku v bezpečí.
Jsem Kelly Johnson a po léta jsem byl více než spokojen, že jen pár lidí zná mé jméno.
Je postavou americké vojenské historie
o které by lidé měli vědět více, ale CIA a vláda Spojených států nechtěly
aby veřejnost znala jeho jméno.
Lidé neměli o Kelly Johnsonovi vědět.
Průvodce: Jako hlava Skunk Works, jsem si téměř každý den udělal zápis do deníku,
zapisoval jsem své myšlenky, plány a nápady.
Byl to můj osobní deník,
utajený před veřejností,
až do teď.
Westwick: Ty pověstné deníky, viděl jsem z nich stránky.
jsou pro historiky letectví svého druhu svatým grálem
protože obsahují detailní záznamy jednoho z předních leteckých návrhářů 20. století.
Ale nikdy jsem je neviděl pohromadě, protože část z nich je ještě stále tajná. Aspoň myslím.
Průvodce: Ve Skunk Works shromáždili
pár dobrých lidí řešících problémy daleko dopředu
a za zlomek nákladů jiných skupin v leteckém průmyslu.
Téměř vše, co jsme udělali, bylo tajné.
Navrhli jsme naše první špionážní letadlo v úplně jiných časech americké historie
v době, kdy byly Spojené státy ve Studené válce.
Počátky Studené války se projevily koncem 40. a počátkem 50. let 20. století
První velké střety začali v roce 1949.
Sověti uskutečnili výbuch své první atomové bomby.
A tak, z ničeho nic, měli jak USA, tak SSSR znalosti o atomu.
Byl zahájen závod ve zbrojení.
Vytahovali se a vychloubali tím, že vyrábějí rakety jako Baťa cvičky.
Měli bombardéry.
Painter: Všichni se děsili tohoto, "Ó, můj Bože, mají tolik bombardérů.
Přeletí přes severní pól a pak vybombardují Spojené státy do Země Nezemě."
Lockheed Jr.: Byla to prostá skutečnost života.
NÁCVIK NÁLETU - DNES Byla možnost, že se hrozby a touha
po světové nadvládě, vyjádřená Sovětským Svazem
může obrátit v celosvětový konflikt.
Bylo to zjevné z nácviků leteckého poplachu, které jsme absolvovali jako děti na základce.
Americká vláda zoufale potřebovala vědět,
jak silní byli Sověti, a bylo velmi obtížné
získat informace ze Sovětského svazu.
Jejich společnost byla velmi uzavřená.
CIA nebyla schopna v Sovětském svazu na zem dostat lidského špiona.
Chci říci, že k názvu Železná opona byl důvod.
Víte, byla neproniknutelná.
Cappuccio: Co na Eisenhowera zabíralo, byla data.
"Musím vědět co dělají.
Musím znát ta data. Musím..."
A musela ta data mít vypovídající hodnotu,
"Toto je tank a ne dvoutunka. Toto je střela a ne trubka."
A president pověřil tyto neuvěřitelně zapálené inženýry
vytvořením výzvědného letounu, který bude létat dost vysoko
aby byl mimo dosah sovětských střel země-vzduch.
Průvodce: Psal se rok 1955.
Předtím Skunk Works pro vládu navrhly dva úspěšné proudové bitevníky,
Shooting Star
a Starfighter.
Stroje, které měly dostupnost 50 tisíc stop.
My jsme potřebovali letadlo, co umí 70 tisíc stop,
mimo dosah těch zatracených ruských střel
A z té výšky jsme potřebovali pořídit snímky objektů velikosti mého psacího stroje.
Byl to první výzvědný letoun
postavený od základů, zachycující tajemství z oblohy.
Říkali jsme mu U-2.
Powers Jr.: Až do vzniku U-2, tu nebyl žádný pouze výzvědný letoun.
Vždy to byl upravený bombardér s kamerou.
U-2 byl první letoun, který byl navržen tak, aby létal nad cizím územím a pořizoval snímky
a získával informace pro zpracování zde, ve Spojených státech.
S U-2 jste chtěl letět ve velkých výškách.
To bylo to, co vám umožnilo přežít.
No a když chcete velké výšky, tak musíte být lehcí, takže uděláte několik věcí.
Například, na U-2, to má jen jedno podvozkové kolo pod střední částí trupu.
Nemá dvě nebo více podvozkových kol.
Jacobsen: Byl to letoun, který musel být velmi lehký, aby se dostal do 70 tisíc stop.
Chci říct, potah letounu měl tloušťku 0.02 palce.
Painter: V systému kamer byly dvě cívky filmu o průměru 9 palců, které se točily protiběžně,
aby hmotnost obou cívek byla vždy stejná.
To bylo u toho letounu důležité, udržet hmotu vyváženou.
Průvodce: Vše co jsme dělali, muselo být utajeno,
dokonce i před naší mateřskou společností, Lockheedem.
V průběhu padesátých let, byla jedním z nejlepších výrobců letadel na světě.
Skunk Works byly jejím oddělením,
jen pár osob ve společnosti vědělo, co děláme.
Mullin: Skunk Works se nacházely v Burbanku,
a byly ukryty uvnitř Lockheed California.
V Lockheedu jsem byl hodně přes dvacet let
a o Skunk Works jsem toho věděl velice málo.
Justice: Samotné Skunk Works byly utajené dlouho.
Když mě přijali, nebylo mi dovoleno komukoli říct, že pracuji pro Skunk Works.
Law: Když jsem byl v Lockheedu poprvé, nic jsem o tom nevěděl,
a všichni co tam byli říkali,
"Jestli jsi dobrý inženýr, možná si tě jednoho dne pro sebe stáhnou Skunk Works."
Jak se ukázalo, když jsem se dostal do Skunk Works, byl to úplně jiný svět.
Za prvé, nesměl jsi o své práci s nikým mluvit, včetně manželky.
Za to, že bys někomu řekl, že děláš pro Skunk Works by tě vyhodili.
Cappuccio: Za druhé, byl jsi prověřován, jestli jsi čestný, věrný a důvěryhodný občan.
Ve skutečnosti byl Sověty organizované pokusy o špionáž součástí života.
Nepochybně zde byli nepřátelští agenti, kteří se snažili ukrást to,
co bychom dnes označili jako duševní vlastnictví
a nebo pochopit, co vyvíjíme.
Jednoduché věci,
"Dávej pozor chlapíka u kopírky, ujisti se, že jen vyměnil toner a nenamontoval kameru!"
Law: Rusové a Číňané měli ve vodě lodě a mohli odposlouchávat vaše telefonní hovory,
a víte, všechno se dostávalo do bodu, kdy jste nikomu nemohli věřit,
a tak začali s testy na detektoru lži.
"Spojil se s vámi někdo?
Ptal se vás někdo?"
Další věc, které se všichni báli, byly volavky
a volavky byly doslova nádherné
ruské agentky, které by se pokusily svést
mužské zaměstnance Skunk Works,
a pak z nich v posteli vytahaly informace.
Prostředím, ve kterém vznikalo U-2,
se snažili ochránit již ten fakt,
že je letoun vůbec vyvíjen.
Kellymu byly peníze doručovány domů,
platby za smlouvy.
k nákupu vybavení byly založeny nastrčené společnosti,
dělali co šlo, aby utajili vývoj letounu.
Průvodce: Potřebovali jsme místo, kde bychom postavili U-2,
někde úplně mimo dosah a dohled,
což není místo, které byste našli na mapě.
Jacobsen: Museli najít základnu, která je tak utajená,
že by nikdo nevěděl, co na ní dělají,
a tak Kelly Johnson a Richard Bissell z CIA
začali létat po americkém západě.
A u čeho skončili?
Uprostřed Nevadského testovacího prostoru
ve kterém Agentura pro atomovou energií
právě v té době zkoušela atomové bomby.
No, mluvím o atomových hřibech a tom všem
mimo Las Vegas, v Nevadě.
Nyní je to nepředstavitelné, ale tohle se odehrávalo v padesátých letech a říkali si:
"Sem za námi nikdo nepůjde."
Tak vyhradili část NTO
výhradně tomuto letounu,
a hlavním důvodem výběru bylo dno dlouho vyschlého jezera
které je neuvěřitelně ploché,
a to bylo to co potřebovali, jako svého druhu přírodní runway..
Nazývá se Groom Lake,
a jak víme Groom Lake se nachází v Oblasti 51.
Petraeus: No v padesátých letech byla Oblast 51 velmi izolovaná.
Dala se tam provádět spousta činností, bez toho, aby si toho lidé všimli.
Průvodce: O umístění základny bylo rozhodnuto jako o Site II,
pro které vláda přijala mnou navrhnuté jméno
"Paradise Ranch."
Justice: Jméno "Paradise Ranch" bylo použito, aby dobře znělo.
Vůbec nic tam není a za dnů U-2,
tam bylo postaveno pár přívěsů,
takže si dokážete představit, že tam téměř nebyla klimatizace nebo něco podobného
Byly to drsné pracovní podmínky.
Jacobsen: Jeden z místních vedoucích fyziků mi vyprávěl
jednu ze svých nejvýraznějších vzpomínek.
Díval se přes cestu a říkal si, "Co to je?"
a zjistil, že se jedná o kojota, pronásledujícího králíka,
ale oba jen šli.
Painter: Jedna z ne-úplně-skvělých vlastností toho místa,
v Yucca Flats stále tu a tam vybuchovaly atomové zbraně.
Takže se čas od času museli z městečka všichni stáhnout
Museli počkat dva, tři týdny. Když se vraceli, tak s Geigerovými přístroji
ujistili se, že je to bezpečné a vrátili se k práci.
Jacobsen: Dokážete si představit, jak to bylo okouzlující,
ale když se vrátíte do roku 1955,
realitou bylo, že šlo hrstku techniků, zkušebních pilotů a důstojníků CIA.
Jednalo se o droboučký projekt postavený na principu "potřeby vědět".
Prezident a mimo něj jen 200 osob v Oblasti 51, co pracovali na tom, aby dostaly U-2 do vzduchu.
A potom, za těch starých časů, letěli jsme tam z Burbanku,
a když jste poprvé letěl do testovací oblasti,
musel jste sedět v části letadla
se zatemněnými okny
takže jste nevěděl, kam letíte,
Ale když už jste se tam dostal a vyplnil všechny dokumenty
dostal jste visačku, kterou jste musel na nosit na polygonu
pak jste mohl v letadle sedět v místech kde byla okna.
Byla to legrace.
Nerad to říkám, ale museli jsme přelétávat nad krátery
které pokrývaly povrch severně od Las Vegas
kde byly prováděny všechny atomové testy.
Viděli jste ty velké jámy a díry.
U-2 posouvalo hranice
toho co jsme věděli, jak to udělat, ale to bylo to naprosto rozhodující.
To byly doby, kdy…
A věděli jsme, že Sověti pracují
na jaderných zbraních.
Dokonce jsme měli hlášení
že mají atomem poháněný bombardér,
ale nebyl způsob, jak je ověřit.
Tenkrát jsme neměli satelity.
Průvodce: V Oblasti 51 jedna jsme pracovali dnem i nocí na zdokonalování U-2.
Spánek…? To bylo něco, o čem jsme si mohli nechat zdát.
Letoun je v podstatě hotov.
Hrozně moc hodin.
Všichni jsou téměř mrtví.
Udělal jsme všechno co jsme mohli, abychom udrželi U-2 v přísném utajení,
ale čas od času civilisté zpozorovali letoun stoupající k obloze.
Naštěstí, zprávy těch pozorování přicházeli označené jako UFO.
Z věže, radio věže a několika radarových stanovišť dostávám nějaké zprávy o UFO.
V průběhu testování U-2, lidé viděli "UFO"
a 50% všech pozorování v 50. a 60. letech
bylo způsobeno letounem Skunk Works.
CIA měla celé oddělení,na to aby se vypořádala s pozorováními U-2/UFO,
protože se to stávalo tak často
že někdo viděl na obloze něco, co bylo zcela nevysvětlitelné.
Tedy, U-2… jeho křídla byla tak dlouhá,
že vypadalo téměř jako létající kříž,
a lidé zkrátka nemohli pochopit, co by mohlo létat tak vysoko.
Justice: Představte si, že jste pilot dopravních letadel
a jste vy výšce 38 tisíc nebo 40 tisíc stop.
Jste hodně vysoko.
Víte, že vojenská trysková letadla mají dostup asi 50 tisíc stop.
A najednou vidíte něco, co je vysoko nad vámi.
Je to hodně nad 50 tisíci stopami.
Takže vidíte tuhle světloučkou věc co je dvakrát tak vysoko.
Jaký si z toho uděláte závěr.
Po celoročním vyšetřování,
věřím tomu, že létající talíře viděné vysloužilými piloty
a piloty Letectvo, jsou z věcmi z jiné planety.
Průvodce: V Oblast 51, jsme měli tvory kteří nevypadali jako lidé.
Ale nebyli to mimozemšťani.
Byli to naši testovací piloti.
Ti muži byli jiný živočišný druh
a testování našich strojů bylo zkouškou jejich vlastních schopností.
Když se k tomu vrátíte a řeknete,
kdy byly tyto letouny navrženy
a podíváte se na vybavení, co bylo při návrhu použito,
většina práce byla odvedena pomocí logaritmických pravítek,
panovala obava z nepřesností.
Justice: A bavíme se, jak víte, o polovině 50. let.
Víte, chci říci, že technologie byla stále velmi hrubá.
Letíte v té výšce, jste nad většinou atmosféry.
Vzduch je opravdu řídký a přinutit tryskový motor, aby zde běžel je velmi složité.
Udržet piloty na živu je velmi složité.
Trimble: Letoun letí ve výšce 70 tisíc stop.
Jakmile se jednou dostanete nad 63, 64 tisíc stop,
když by vaše tělo bylo vystaveno tlaku v té výšce
začala by se ve vašem těle vařit krev.
Lidské tělo není uzpůsobeno na to, aby bylo vystaveno tak nízkému tlaku
takže jste musel nosit tlakový oblek, jen kvůli přežilí.
Jacobsen: Bylo potřeba tří leteckých zdravotníků, aby vám pomohli do obleku
a ujistili se, že v něm nejsou trhliny, že zip směřuje správným směrem,
a pak jste dvě hodiny seděl a prodýchával čistý kyslík.
Lety ve velkých výškách bez dýchání kyslíku by způsobily vytváření bublinek dusíku v krvi,
s bolestivými a často fatálními následky, se kterými se setkáváme při hloubkovém potápění.
Jacobsen: To čím si piloti museli projít, ještě před tím, než se vůbec dostali do letounu.
Už jen to pomyšlení je mimořádné.
To je americká historie.
Petraeus: Vždy byli na hranici
svých fyzických možností a samozřejmě i na hranicích možností letounu.
Je to vzácné plemeno a zvláštní skupinka Američanů.
Painter: V zásadě jste letěl v něčem, co piloti pojmenovali jako roh rakve.
Měl jste asi 10 uzlů mezi pádovou rychlostí a Machem 1
s tím, že na obou koncích je letadlo nelétatelné.
Kvůli rozpětí křídel v té výšce a při té rychlosti nešlo udělat ostrý náklon.
Vnitřní křídlo téměř stálo a vnější lízalo Mach 1.
Takže piloti, kteří na těchto stojích létali museli být výjimečně talentovaní.
Powers Jr.: Musel jste být schopný létat tento typ misí a mlčet o tom.
Piloti každý den překonávali výškový rekord,
jen o tom nesměli nikomu říci.
Gilliland Jr.: Proč člověk vleze do letadla, které nikdy předtím neletělo, a ve kterém může zemřít?
Ne každý jde den co den do práce, u které je možnost, že večer bude mrtvý.
Morgenfeld: Myslím, že většina z nás si z toho nedělá hlavu.
Havárie mohou být zvráceným způsobem užitečné,
"Hej, zjistili jsme, že je něco špatně."
Propána, tolik kluků co jsem znal zemřelo.
Sakra, ani nemůžu...
Na ty co zemřeli se jen velmi těžko vzpomíná.
Dělali jsme nejlépe jak jsme uměli, a stalo se něco, s čím jsme vůbec nemohli počítat.
A důvodem, proč jsme se na to tak soustředili,
byli životy těch lidí a jejich rodin, které jsme měli ve svých rukou.
Kelly byl zničený.
Plakal.
Chápejte, ti lidé jsou vaši přátelé.
Průvodce: Kdykoli jedno z našich letadel spadlo, dostal jsem hrozné žaludeční křeče.
Když se podíváte do Kellyho poznámek, můžete říci, že bral svou
zodpovědnost velmi, velmi vážně.
Trpěl stresem.
Jen pár měsíců před předáním U-2, u něj došlo k celkovému selhání, což ho málem zabilo.
Průvodce: Jen chci pomoci Spojeným státům, svým lidem i jiným.
Oběť těch pilotů nesmí být zbytečná.
A nebyla.
V prvním roce služby, se setřela
raketová a bombardérová mezera.
Díky letům U-2 a průzkumným snímkům byla Amerika schopná ukázat a interně prokázat,
že se Sověti, co se týče raket, chvástali.
Nebyli tak napřed, jak jsme si mysleli
nebo jak se vychloubali.
Průvodce: Mysleli jsme, že nás radar Rudých nemůže detekovat,
ale mýlili jsme se.
Justice: Úplně první přelet Sovětského svazu byl v celé své délce sledován a to překvapilo CIA,
překvapilo to i americkou vládu.
To bylo špatné. Znamenalo to, že sovětské radary jsou daleko lepší
než jsme si mysleli.
Brown: Dokázali zaměřit U-2, ale nedokázali se k němu dostat,
a bylo zjevné už v okamžiku návrhu U-2
že se stane zastaralým v okamžiku, kdy Sověti
budou mít odpovídající zbraň země-vzduch.
V roce 1955, měli Sověti jen jeden druh střely, a to SA1,
střela Surface-to-Air 1.
Měla dostup 60 tisíc stop,
ale U-2 létaly v 70 tisících stop,
takže byly po čtyři roky mimo nebezpečí.
Prvního května 1960, dostal můj otec příkaz, aby v průběhu mise
přelétl nad určitými cíli,
o kterých se snažili získat informace.
Jedním z cílů, nad Sverdlovskem,
bylo zaznamenat základnu SA2, novou, vylepšenou základnu střel,
kterou odhalila předchozí mise.
Cílem této konkrétní mise z prvního května
bylo zjisti, zda jsou Sověti připraveni
uvést do provozu raketovou základnu, kterou minule objevili.
A můj otec z první ruky zjistil
že byla v provozu.
Letoun Spojených států byl sestřelen
nad ruským územím, údajně se jedná o přísně tajný
výzvědný letoun velkým dostupem.
Sověti spustili příval nejagresivnější protiamerické propagandy posledních let.
Jacobsen: A vše se to vrátilo k těmto inženýrům, chápejte,
s tužkami v kapse.
Skunk Works jsou opravdu spojeny s historií.
Jednalo se o jaderné válce.
Průvodce: Přišli jsme o letoun pilotovaný Francisem G. Powersem.
Následovala okamžitá ruská reakce,
prohlašovali, že sestřelili letoun střelou.
Politické dopady toho letu byly obrovské.
Justice: Důsledky sestřelení Powerse byly opravdu zajímavé,
protože se neohlásil ani nepřistál kde měl,
US orgány chtěli vědět, co se děje.
Zachytili nějaké radio zprávy, že se mu možná něco stalo, ale neměli to potvrzené,
Panovalo ticho
jak obě stany čekaly, co udělá druhá strana.
Sověti hráli divadlo.
Snažili se chytit Američany do pasti,
takže záměrně uvolnili falešnou fotografii
aby viděli, co to s nimi udělá.
Na fotografii byla hromada trosek, trosek letadla na poli obklopených dětmi a zemědělci.
Kelly Johnson se na tu fotografii podíval a říkal,
"Seřazení nýtů neodpovídá U-2,"
a také, "Přívod paliva a vtoky vzduchu jsou špatně."
"To není můj letoun."
Průvodce: Tak mě pověřili, abych je provokoval až do té míry,
kdy nám ukážou co mají,
protože jsme nevěděli, jestli Powers jen nepřeběhl.
Painter: Takže povolali Kellyho a udělali pár veřejných prohlášení
k tomu, co bylo ukázáno v TV,
říkaje, "To není U-2. Sověti lžou."
Powers Jr.: A výsledek, z ničeho nic,
možná jej nesestřelili.
Možná nejsou žádné trosky letadla.
Možná je pilot mrtvý. Neměli důkazy.
Vypouštěli zastírací historky.
Justice: A pak Spojené státy oznámily,
"Ztratili jsme kontakt s meteo letadlem, možná se zatoulalo do sovětského prostoru."
A Sověti udělali, "Máme vás."
Powers Jr.: Premiér Chruščov vystoupil a řekl, "Máme pilota, tady je."
"Máme trosky, ty jsou tady."
Soud, chlapík zůstal v ruském vězení, odsoudili ho na 10 let vězení.
První tři měsíce svého zajetí strávil v samovazbě.
A pak začali s výslechem… ostrá světla,
celodenní výslechy, hodný a zlý policajt.
Jeden od KGB přišel,
vulgární a hrubý, ječel a křičel:
"Všechno nám řekni, nebo tě zítra zastřelíme."
Druhý přišel s,
"Pane Powersi, vy pomůžete nám, my pomůžeme vám."
Snažili se z něj dostat informace
za každou cenu, bez použití fyzického násilí.
Odhalil určité věci, o kterých věděl,
že je mohou zjistit v tisku.
Věci o kterých věděl, že nemají jak zjistit, si nechal pro sebe.
Gilliland Jr.: Francis Gary Powers byl zadržován docela dlouho,
a až nakonec, jak víte,
byl zde příběh o "Mostu špiónů,"
víte, ten film co byl natočen.
Powers Jr.: 10. únor 1962
Dva špioni, každý na jedné straně toho mostu…
Rudolf Abel byl na té západní, a můj otec na východní straně mostu.
Byli ztotožněni.
Každý šel ke své vlastní svobodě
Můj otec se vrátil domů, k americké veřejnosti,
která vlastně nevěděla co s ním.
V novinách byly dezinformace a pomluvy
že přeběhl, že přistál,
že byl letoun neporušený, že to vzdal,
že řekl Sovětům všechno co věděl,
a nebo že neuposlechl rozkaz, když nespáchal sebevraždu.
Táta se v té době nemohl vrátit k Letectvu.
Je známý špión.
Kdyby ho zaměstnali, byli by obviněni, že zaměstnávají špióny.
Mezitím nabídl Kelly Johnson mému otci práci
testovacího pilota U-2 u Lockheedu.
Justice: Jednou z Kellyho vlastností,
přestože byl drsný chlapík, měl jednu slabost,
vždycky se staral o svoje piloty,
a když se Francis Gary Powers vrátil,
Kelly nedokázal připustit, aby skončil na dlažbě.
Tohle byl národní hrdina,
i přesto, že s ním tak nebylo zacházeno,
takže jo, Kelly mu dal práci.
Průvodce: Bylo mi Powerse líto.
Veřejnost nás teď znala, jeho i mě.
Po incidentu s U-2 se vše změnilo.
Lidé od bezpečnosti mi řekli, ať nejezdím do práce stejnou cestou.
Řekli mi, že se mám vyhýbat určitým křižovatkám
a dávat si pozor na náklaďáky.
Spal jsem s automatickou pistolí po ruce.
Panovaly obavy, a CIA mu řekla, že musí udělat přípravy
protože někdo, jako je on,
byl někým koho by protivník mohl chtít unést, nebo udělat něco, čím by mu zabránil
aby ho pomocí technologie ztrapňoval.
Zní to paranoidně, ale tak šílené to nebylo.
Představa za tím byla, že by je třeba unesli a pak mučili.
"Řekněte nám, jak jste postavil U-2,"
ta hrozba byla reálná protože, alespoň co víme,
Sovětům se nikdy nepodařilo dostat
nad Spojené státy špionážní letadlo.
Průvodce: U-2 je stále vytížené, teď na Kubě.
Ten letoun pořídil snímky pro náš postup vůči Kubě.
Na snímcích byly sovětské střely jen 90 mil od naší pevniny.
Byl to letoun co odhalil na Kubě střely
které tam neměly být.
Tak začala Kubánská krize.
Nařídil jsem pokračující a zvýšené blízké pozorování
Kuby a jejích vojenských příprav.
Průvodce: U-2 bylo sestřeleno nad Kubou.
Měli proti letounu 11 radarových a raketových základen
a zopakovali úspěch co měli s Powersem,
až na to, že tentokrát,
byl mjr. Rudolf Anderson zabit.
Bylo zjevné, že U-2 téměř
dosáhlo hranic svých výzvědných schopností.
Věděli jsme, že potřebujeme nový druh letounu,
takový, který bude téměř nemožné sestřelit,
letoun nepodobný ničemu, co kdy člověk stvořil,
něco, co bude tak rychlé, že lidské oko bude mít problém to na obloze zahlédnout.
Dva roky před tím, než bylo U-2 sestřeleno, jsme očekávali
že bychom měli pracovat na něčem, co by létalo výš,
rychleji a dále.
Začínali bychom od nuly, stejně jako bratři Wrightovi.
Powers Jr.: Kelly Johnson a tým Skunk Works si uvědomili
že musí vyvinout takový letoun
který poletí výše a rychleji než U-2,
aby se vyhnul sovětským střelám.
Musíme navrhnout něco lepšího.
Jacobsen: Bylo nemožné o tom přemýšlet, ale Kelly Johnson řekl,
"Dokázali jsme to s U-2. Tohle dokážeme také."
Carpenter: Potřebovali jsme letoun co nelétá v 70 tisících stop
ale v 85 tisících stop a výš.
Místo letounu, co létá 450 mil v hodině,
potřebujeme letoun co letí 2100 mil za hodinu…
rychleji než tři Machy.
Mach je označení pro popis rychlosti letounu
v poměru k rychlosti zvuku.
Jeden Mach odpovídá rychlosti zvuku.
Tři Machy znamenají, že urazíte jednu míli
každých jeden a půl sekundy.
Při rychlosti tři celé dvě desetiny Machu je letoun rychlejší než kulka kalibru .30-06.
S tím letounem neprovedete obrat nad státem Ohio
tak je rychlý.
Co jej dělalo zvláštním, tak složitým
bylo, že tam byla spousta věcí, které předtím nikdo neudělal.
Víte, například, bylo to poprvé
co jsme stavěli z titanu něco tak velkého.
Rozhodnutí pro titan vyplývalo
z prostředí ve kterém létalo.
Když se pohybujete rychlostí dva tisíce mil za hodinu,
odpor vzduchu otírajícího se o letoun
zahřeje drak letounu na 550 stupňů Farenheita,
což je asi teplota které může dosáhnout vaše domácí trouba.
Téměř okamžitě můžete vyloučit hliník,
protože hliník při teplotách okolo 370 stupňů přichází o svou pevnost.
To ho přivedlo k titanu, protože je pevný jako ocel
a má polovinu její hmotnosti.
Ale titan jsem opravdu moc nepoužívali.
Průvodce: Titan jsme získávali z nečekaného zdroje…
od našeho nepřítele.
Carpenter: Ve Spojených státech
nemáme ložisko titanu, takže CIA nakonec založila
v Europě zastírací firmu,
a Rusové nám všechen titan prodali.
Nikdy nevěděli, komu ho prodávají.
Takže CIA nakupovala materiál, který na ten letoun potřebovali,
aby mohli létat nad Sovětským svazem a špehovat ho.
Návrh toho letadla byl neuvěřitelně ambiciózní.
Dalším problémem bylo, že tryskové motory jsou opravdu, opravdu dobré,
dokonce i kolem dvou, dvou a půl Machu,
ale když se dostanete nad tyto rychlosti, začíná to být ošemetné.
Westwick: Pro let třemi Machy, musí tryskovými motory protéct neuvěřitelné množství vzduchu.
Je ho stejně jako vody, která proteče Niagárskými vodopády. To je množství, které jím proteče.
Problém je, když necháváte vtékat takové množství vzduchu
vznikají šokové vlny, které brání vzduchu v tom, aby se dostal až k proudovému motoru,
takže se motor zastaví a letoun spadne.
Průvodce: Na vyřešení problému s prouděním vzduchu
na našem novém letounu jsme potřebovali neobyčejného inženýra.
Jmenoval se… Ben Rich.
Westwick: Ben Rich pomohl problém vyřešit tím,
že navrhl ten kužel uprostřed motoru
pohybuje se dovnitř a ven v podle toho, jak rychle letíte,
a tím umožňuje letounu kontrolovat šokové vlny.
Jeden prvních charakteristických úspěchů Bena Riche.
Chápejte, není řeč o počítači,
do kterého jen vložíte pár řádků kódu
a ovládáte nasávání.
Víte, mluvíme o mechanických, hydraulických systémech
které se obtížně ovládají,
a Benovou prací bylo to zařídit, a on to udělal.
A vyřešil ten problém bez počítače
a bez elektroniky, všechno analogově, což je…
A to ho proslavilo.
Gilliland Jr.: Pamatuju si, jak jsem chodil kolem a viděl ty 500 galonové barely
do kterých zachycovali unikající palivo.
Letoun se kvůli tepelné roztažnosti
v průběhu letu zvětšoval.
Nedokázali získat těsnící tmel, který by opravdu fungoval.
Takže co se dělo. Na zemi z letounu vytékalo palivo
opravdu hodně paliva,
Ale když dosáhne ve výšce rychlosti,
letoun se utěsní a je našponovaný.
Od poloviny července roku 1961
byl letoun sestavován,
a od té doby, netrvalo to dlouho.
Od července do příštího února, byl sestaven celý letoun.
Naložili je na náklaďák a odvezli do testovací oblasti.
Průvodce: V té době měli Sověti nového spojence, Kubu.
Zdálo se, že bychom se každým okamžikem mohli dostat na pokraj jaderné války.
Bylo potřeba otestovat náš nový výzvědný letoun,
a tak jsme se vrátili na místo
kde jsme dosáhli našeho největšího úspěchu
do Oblasti 51.
Painter: Tam, na Groom Lake, v Oblasti 51,
pracovali na testech
čímž se z dočasného osídlení
stala trvalá základna.
To se stalo, když si uvědomili, že potřebují pevné stavby.
Průvodce: V průběhu testování, při letu Mach 3.2,
jsme zjistili, že můžeme snížit vnitřní teplotu
tím, že natřeme letou na černo, odtud jméno Blackbird.
Každý nesl svou velkou míru rizika.
Museli jsme si být jisti, že se piloti v kokpitu neupečou.
Law: To prostředí ve kterém pobývali,
nejnižší teplota v kokpitu byla
550 stupňů a některé části čelního skla kokpitu
dosahovaly až 640 stupňů Fahrenheita.
Cappuccio: Testovací piloti si byli vědomi rizika, které podstupují
kvůli drobnostem
spojeným s běsněním pohonu.
Vždy zde byla 5%, 6% možnost šokové vlny,
která postihne celý letoun.
Jednu jsme zažili a ta rozervala letoun na…
Doslova rozervala letoun napůl.
O pilota jsme přišli.
Takže Kelly… ze začátku byl velmi nervózní.
"Udělal jsem správně propočty?
Použil jsem správný součinitel bezpečnosti?"
Petraeus: Toto jsou jednotlivci kteří se dobrovolně vydali a vědomi si rizik,
stále posouvali hranici,
s vědomím důležitosti úkolu do kterého byli zapojeni.
V den mise jste přišel asi dvě a půl hodiny před letem.
Před každým letem byla lékařská prohlídka, kterou jste musel projít.
Po té vás nakrmili jídlem s vysokým obsahem proteinů
abyste měl dost energie na let, steak a vejce.
Asi hodinu čtvrt před letem, jste si oblékl svůj skafandr.
Po té vás vzali ven, k letounu.
Dali vám čas k pojíždění na dráhu.
Největší pocit rychlosti máte při vzletu.
Uvolníte brzdy.
Zažehnete ta dvě výkonná přídavná spalování.
Ve dvaceti sekundách vystoupáte do 4 500 stop a zvedáte se rychlostí 240 mil v hodině.
Vystoupáte 20 tisíc stop za méně než dvě minuty od okamžiku, kdy jste uvolnil brzdy.
A teď, když už jste se tam dostal, běžně kolem 78 tisíc stop,
můžete vidět zakřivení Země.
Obloha nad vámi je naprosto černá,
protože 97% atmosféry máte pod sebou.
A v noci, obloha byla absolutně úžasná.
90% hvězd, které vidíte, nejsou ze země vidět
protože je odfiltruje atmosféra.
Je tam velmi ticho.
Jste v letounu, který letí
trojnásobkem rychlosti zvuku,
takže je ho většina daleko za vámi.
Zemi vnímáte v jiné perspektivě.
Ty mise trvaly 11 hodin a 20 minut, některé z nich,
takže jste jako běžec na dlouhé trati.
Není nutné sprintovat, ale musíte si
udržet energii, takže jste si hlídal dietu.
Pamatuji si na jednu misi, noc před ní jsem večeřel mořské plody.
A pak jsem měl náhlý případ průjmu,
jeden z těch zajímavých okamžiků v životě.
Řešili jsme to a tak nějak jsme dospěli k tomuto:
"No, víš, když dítěti nevyměníš plenku,
co nejhoršího se může stát?
Možná bude mít vyrážku."
Tak jsem řekl svému navigátorovi -- řekl jsem, "Myslím, že bychom měli pokračovat"
Řekl jsem, "Poslední co chci je, aby prezident dostal zprávu,
'Pilot si nadělal do obleku, tak se museli vrátit.'"
Nepamatuju si, jestli jsem dostal vyrážku,
ale když jsme se vrátili, museli vypárat potah,
a dal jsem údržbě obleků balení piv,
za to že ten můj dali do pořádku.
Průvodce: Blackbird donutil mé muže jít za jejich limity --
muže, kteří v něm létali
a i ty kteří jim umožnili létat, naše inženýry.
Nejzajímavější věcí pro mě je,
že to všechno bylo provedeno pomocí logaritmických pravítek,
trigonometrických tabulek a mechanických kalkulaček.
Jacobsen: Je úžasné na to jen pomyslet.
Víte, jen se dívali na fyziku.
Jen sledovali úplné základy
toho jak věda funguje.
Jen použili své mysli, svou představivost,
a svou ochotu k navržení systému.
Neměli počítače.
Jak jste vůbec mohli přijít s tak pokročilou technologií?
Takže mnoho lidí začalo věřit, že Skunk Works
ve skutečnosti provádějí zpětný vývoj
nějakého druhu mimozemské technologie,
kterou Kelly Johnson dostal do Oblasti 51.
Kelly Johnson podává další zprávu letectvu
v prosinci 1953.
Odjel domů, na svůj ranč v Kalifornii, a podíval se vzhůru
a uviděl něco, co nemohl pochopit.
Bylo to něco, co se pohybovalo velkou rychlostí směrem od něj.
Nakreslil drobný náčrtek toho jak ten letoun vypadal.
Průvodce: Naprosto jsem uvěřil možnosti, že jsou létající talíře skutečné.
To je navzdory velkému popichování
od mých technických spolupracovníků.
Nyní jsem pevněji přesvědčen než kdy jindy.
Jacobsen: Díky této mimořádné okolnosti
ať už to bylo cokoli,
mnoho lidí začalo věřit, že Skunk Works
ve skutečnosti provádějí zpětný vývoj
nějakého druhu mimozemské technologie,
kterou Kelly Johnson dostal do Oblasti 51.
Law: Někteří lidé s tím nápadem přišli --
po všech těch podivných událostech,
co se údajně odehrály v testovací oblasti,
které se týkali Blackbirdů.
Protože jak byste mohli přijít
s tak pokročilou technologií?
Neměli žádné počítače.
Cappuccio: A co konspirační teorie
že byly Blackbirdy založené na mimozemských technologiích?
Rádi tomu věří, protože si neumí představit
skupinu lidí, kteří dokážou myslet mimo zavedená schémata.
Nešlo o kouzla. Nepřišlo to odjinud.
Přišlo to od někoho, kdo měl sen.
Když se podíváte na Kellyho knihu s návrhy, má asi 20 stánek.
Měl jsem velký zájem pochopit,
jak si dokázal představit něco tak odlišného
od technologie, která v té době existovala.
Já to kouzlo nechápal, dokud jsem nenarazil na jeden graf,
byla na něm výkonnostní křivka,
a ten graf říkal, "Víš, myslím, že můžeme dostat o 20% víc."
A pak se mi konečně rozsvítilo… Když v každé časti návrhu
získáte o 20% víc…
Je pak jednodušší se dostat z 1.5 Machu,
o kterých jsme věděli jak dosáhnout, na tři,
a takhle pracuje génius.
Průvodce: Všechno o co jde, je použití
zdravého rozumu na celkem složité problémy.
Duševně náročná práce je pro mě zábavou.
Vždy byla, dokonce už první den Lockheedu.
Mimochodem, v Lockheedu získal práci jako návrhář nástrojů.
Nebyl najat jako aerodynamik.
Byl najat, aby navrhoval nástroje, kterými se letadlo bude stavět.
Ale šel za vedoucím konstruktérem, v té době to byl Hall Hibbard, první den co nastoupil,
"Váš návrh Model 10 Electra,"
což bylo nejnovější letadlo, které v Lockheedu vyvíjeli,
"je nestabilní a není bezpečný a nemůžete ho tak postavit."
Bylo to dopravní letadlo,
a u takového letadla nechcete, aby nebylo bezpečné.
Dělal co šlo, aby toho kluka na fleku nevyrazil.
"Kdo jsi zač?" Víte, "Kde ses tu vzal?"
Ale druhý den si pozvali Kellyho,
"Fajn, proč to nebude létat?"
A Kelly byl schopen odpovědět na všechny jeho otázky
tak úspěšně, že Hall dal tomuto absolventovi model letounu a řekl, "Sprav to letadlo."
A to bylo, co Kelly udělal.
Westwick: Řekl, "Myslím, že je cesta jak to vyřešit…
místo toho, aby měl jeden ocas bude mít dva."
Otestovali to a opravdu,
dvojitý ocas vyřešil problém
a stalo se z něj jakési poznávací
znamení mnoha letadel z té doby.
Trimble: Do roku 1933 jste neviděl mnoho letadel s rozdvojeným ocasem,
a pak jste ho viděl na Modelu 10,
a pak, z ničeho nic, všichni zavedli rozdvojený ocas.
Byl zkopírován téměř každým,
ale, v podstatě zachránil firmu,
víte, tím nápadem v roce 1933,
protože kdyby museli vyjít s letounem
který původně navrhli,
nebyl by dostatečně bezpečný,
a aerolinky by jej zkrátka nekupovaly.
Průvodce: Byl jsem rychle povýšen,
nakonec se ze mě stal hlavní výzkumný inženýr.
V příštím desetiletí jsem pracoval s takovými jako byl Howard Hughes
a Amelia Earhart.
Bylo to v roce 1943, kdy jsem založil uvnitř
společnosti Lockheed tajné oddělení,
pro stavbu P-80, v průběhu Druhé světové války.
Oficiálně jsme se jmenovali Advanced Development Research,
ale chlapci přišli se "Skunk Works"
protože jsme byli schovaní poblíž továrny na umělé hmoty,
a výpary se které se vznášely nad námi, smrděly.
Každý ve Skunk Works chápal náš úkol.
Měli jsme vlastní sadu pravidel, mých pravidel.
Pokud byl v leteckém průmyslu Steve Jobs,
byl jím rozhodně Kelly Johnson.
To co ve svým přístupem Kelly dělal
bylo vše zjednodušit
a především udržet tempo.
Způsob jakým to podal, byl:
"Raději udělám špatné rozhodnutí
které udrží věci v pohybu
než abych vše na pár týdnů zastavil,
abych se ujistil, že to rozhodnutí bude správné."
Průvodce: Třikrát mi nabídli pozici prezidenta společnosti Lockheed a třikrát jsem ji odmítl.
Pro mě nebyla ve společnosti lepší práce
než vést Skunk Works.
My jsme věci dokončovali,
ale ne všichni byli nadšeni z našich metod.
Skunk Works měly své nepřátele.
Lidem se nelíbil způsob, jakým Skunk Works pracovaly,
věřili, že nedodržují pravidla a postupy,
že neběží podle všech pravidel a všeho.
Víte, všechno to bylo v letu, "Vpřed, vpřed, vpřed. Není čas na papírování."
A z toho se stal koncem 60. let problém
kdy to začalo ohrožovat mašinérii
kterou byl Pentagon, a samozřejmě, někoho jako
byl ministr obrany Robert McNamara,
který vše rád ovládal jako obchodník, kterým byl…
A mohli jste vidět, jak Robert McNamara dělá kroky
k vyřazení Kellyho Johnsona a Skunk Works.
Průvodce: Blackbird byl nejrychlejší proudový
letoun s lidskou posádkou, který byl kdy vyroben,
s rychlostními rekordy, které nebyly nikdy překonány.
Byl také znám jako SR-71.
"SR" znamenalo Strategický Rozvědný.
SR má bezkonkurenční pověst
kvůli dosahování toho, co mu bylo stanoveno.
Carpenter: V Jomkipurské válce v roce 1973,
95% obrazového materiálu, který používal náš prezident
aby učinil rozhodnutí, pocházelo z SR-71.
A ty fotografie byly velkolepé.
Když vezmete běžný list papíru
a budete ho držet na parkovišti
a já nad vámi přeletím ve výšce 85 tisíc stop, při 35 mílích za minutu,
Pořídím váš snímek, uvidím jak stojíte vedle svého auta jak držíte ten papír.
A ve většině případů vám i řeknu jaký typ vozu řídíte.
Tak kvalitní byly snímky, které jsme vozili zpět pro vůdce této země.
Využívalo nás šest prezidentů, protože věděli, že nás mohou poslat ven a my se vrátíme.
Powers Jr.: Od pilotů jsem slyšel příběhy o tom jak létali mise ve Vietnamu,
a viděli, jak za nimi vylétly střely,
a pak je viděli zase padat dolů, k zemi, protože SR letělo tak rychle,
že mu ty střely nestačily.
Gilliland Jr.: Na SR-71 bylo nepřátelskými státy vypuštěno více než pět tisíc střel země-vzduch.
Ani jedna z nich SR-71 nezasáhla.
Jak říkal táta,
"Pomohli jsme ukončit Studenou válku s Ruskem," chápejte, protože vyplýtvali spoustu peněz,
tím že vypouštěli střely země-vzduch, aniž by se kdy trefili, to pomohlo uspíšit Ruský bankrot.
Průvodce: Po úspěchu SR-71, jsem chtěl postavit novou verzi Blackbirdu,
lepší, než výzvědnou, daleko lepší.
Když dostavěli SR-71, když se podíváte do Kellyho deníků,
můžete říct jedno, to co chtěl postavit úplně nejvíc byla bojově stíhací verze.
Pojmenoval to YF-12A a byl to nosič střel.
Byl navržen jako stíhač.
Trimble: Panovaly obavy o to, co by se stalo,
kdyby se Sověti rozhodli nás napadnout bombardéry místo střel
a tak myšlenkou za tím letounem bylo stíhání přilétajících sovětských bombardérů,
a Kelly je chtěl prodat Letectvu, popravdě, chtěl jich jich prodat stovky.
a to se ukázalo být v 60. letech problémem,
když v Pentagonu, nyní řízeném ministrem obrany Robertem McNamarou
který měl rád vše pod kontrolou, zavládl pocit,
"Počkat. počkat. Ti skautíci z Kalifornie, co si říkají Skunk Works mají trochu moc vlivu."
A víte, mohli jste si všimnout, že podniká kroky, aby se zbavil Kellyho Johnsona a Skunk Works.
A McNamara to nechal zavřít,
ukončil program a říkal, že není potřeba.
Průvodce: McNamarovo rozhodnutí je téměř nepochopitelné.
Letectvo v tom bylo s námi, podporovaly letoun.
Ale McNamara a jeho bandička byli jiného názoru.
Cappuccio: A teď co se stalo,-- Kelly byl v té době v Washingtonu velmi vlivný hráč.
se svými kontakty v agentuře, která SR-71 využívala a svými kontakty v Letectvu, chápete?
No, pilotům Letectva se SR-71 líbilo a tak začal obcházet systém.
A McNamara zuřil.
Vydal výnos, "Rozřežete nástroje na výrobu SR-71 a zničíte všechny výkresy."
A tak se stalo.
Víte, abyste to pochopil, řekli Lockheedu, aby zničili přípravky, které patřily vládě USA.
A to když uděláte, zapříčiníte, že se náklady na obnovu výroby astronomicky zvýší.
Takže to bylo to rozhodnutí, které Blackbird dorazilo.
Průvodce: Ke škodě už došlo, přípravky byly zničeny.
Už jsme nebyli schopni postavit YF-12, verzi Blackbirdu, kterou naše země potřebovala.
Do této chvíle jsem uvolnil 130 lidí z návrhu,
a je mi z toho smutno.
Když k tomu došlo, nastaly pro Skunk Works opravdu těžké časy.
Potřebovaly peníze.
Měly několik tisíc zaměstnanců a ti potřebovali něco dělat,
a tím něčím měla být YF-12.
Průvodce: Včera jsem byl na každoroční lékařské prohlídce.
Doktor říkal, že musím jít na operaci.
Měl jsem v žaludku tolik vředů, že vyústění bylo užší než tužka.
Stálé bolesti.
Trimble: A v té době, bylo Kellyho zdraví natolik špatné
že začal přemýšlet o tom, jestli by neměl jít do důchodu.
Ale pomyšlení na důchod se mu také nelíbilo.
Neměl to v krvi, a tak se rozhodl pokračovat,
ale v roce 1972 nebo 1973,
bylo rozhodnuto o předání vedení, a tím komu jej dali byl Ben Rich.
Painter: Ben -- čekala ho opravdu obtížná práce, protože Kelly byl stále konzultant,
a tak stále navštěvoval Lockheed.
Ještě stále měl s mnoha inženýry pevné pouto a lidé, co tam pracovali
místo toho, aby se šly zeptat Bena,
tak čekali, až přijde do práce Kelly.
To všechno musel Ben překonat aby ustavil své vedení,
jeho stopu ve Skunk Works.
Hlavním úkolem vedení Skunk Works
je práce na budoucích projektech.
Tomu Ben rozuměl a také na tom tvrdě pracoval,
a byl v tom opravdu velmi dobrý.
Když zahlédl stealth, zabral se do něj
a snažil se ho dosáhnout vší silou.
Kdybych udělal letadlo, co nebude na radaru vidět, koupili byste ho?
Na Kellyho to neudělalo dojem.
Myslel si, že je Benův nápad nesmysl, že Lockheed jen bude vyhazovat peníze oknem.
Dal v sázku svou pověst
a celou karieru,
když se rozhodl jít cestou stealth technologie.
Trimble: Po Vietnamu naše ztráty způsobené střelami země-vzduch byly dost špatné,
a stalo se celkem jistým, že pokud nenajdeme způsob
jak odrazit ty pozemní radary, který by mohl odvrátit
tyto střely, že přijdeme o celé letectvo pokud se ještě někdy zapojíme do bojů.
Takže museli přijít se způsobem, jak udělat letoun hůře viditelným na radaru.
DARPA, agentura pro pokročilé obranné projekty,
rozeslala požadavek
sedmi posledním společnostem, co stavěly bojové letouny
na experimentální stealth technologii,
a měli požadavek, aby radarová odrazná plocha
dosahovala určité velikosti.
Dobře. Takže, představte si radarový odraz SR-71,
který se ukáže na nepřátelském radaru, který má velikost člověka, máte?
Potřebujeme letoun, který se bude ukazovat jako
něco o velikosti kuličkového ložiska.
To byla nová výzva.
"Postavíme neviditelné letadlo."
Cappuccio: Jak jsme došli ke stealth--
SR-71 a úhly ocasních ploch
přijímaly signál radaru
a odrážely jej pryč.
takže radarový systém nepřijímal jejich odraz.
A Ben prohlásil, "Jestli dokážeme postavil letoun ze samých ploch,
tak radar nebude schopen zachytit odražený signál."
Justice: Ben zašel na CIA.
CIA mu dala povolení informovat Letectvo
o technologiích stealth obsažených v Blackbirdu
a řekl, "Hej, zasloužíme si se účastnit," a oni řekli,
"No, už jsme vydali všechny kontrakty.
Už nemáme žádné peníze, co bychom vám mohli dát,
takže, jestli se chcete účastnit,
musíte to udělat za svoje."
A tak Ben řekl, "Zúčastníme se.
Dejte nám jednodolarový kontrakt,
což bude znamenat, že s vámi máme formálně vztah, ale v zásadě si všechno budeme platit sami."
V té době, v roce 1975, jsou Skunk Works na kolenou.
Musí získat něco nového.
Painter: Od společnosti potřebovali 10 milionů jako zálohu jako její podíl na stavbě prototypu,
a tak šel za korporátními otci,
"Dejte mi 10 milionů, protože musím postavit letoun na základě nevyzkoušené technologie."
Dal v sázku svou pověst a celou karieru,
když se rozhodl jít to do tohoto programu.
Carpenter: Na Kellyho to neudělalo dojem.
Myslel si, že je Benův nápad nesmysl, a že Lockheed jen bude vyhazovat peníze oknem.
K přiblížení radarového odrazu Ben použil kulečníkovou kouli, kterou poslal po stole.
Ben šel za Kellym a řekl, "Koukni na tohle.
Co uvidí sovětský radar?
Tohle je koule a podle její velikosti,
by nebyla považována za významnou hrozbu, ale spíš za chybu radaru."
Justice: A Kelly si myslel, "To nebudete schopni zvládnout,"
a popravdě, tím porušil jedno ze svých pravidel.
Kelly by zkrátka předpokládal, že se to dá udělat, a to očekával od svých týmů,
ale tady zahlédnete, že v sobě Ben má stopu DNA Skunk Works.
Víte, předpokládejme, že to jde udělat.
Tak to zkrátka udělejme.
Law: S tímto nápadem přišel Denys Overholser. Když odrazíte paprsek do všech směrů,
tak aby se nevrátili ke zdroji,
na základě několika ruských vzorečků.
Průvodce: Stejně jako nám již jednou prodali titan
pro stavbu Blackbirdu, Rusové znovu neúmyslně pomohli Skunk Works.
Trimble: Denys se dostal k ruskému matematickému věstníku.
Sověti neměli ponětí o tom, jak se tyto rovnice
dají využít, protože jinak by je nedovolili zveřejnit v takové publikaci.
Ale protože je zveřejnili, Denys si je přečetl a použil,
Skunk Works najednou získaly tajnou přísadu k vyřešení problému, který trápil letouny
létající ve Vietnamu včetně samotného U-2, čímž byla radarová detekce.
A tak se zapojil Alan Brown,
a pod Benem Ritchem vede úsilí Lockheedu
a nestará se o aerodynamiku, protože je to člověk od pohonů.
Úplně nejdříve jsme provedli výpočty.
Postavili jsme třetinové modely, které jsem vyzkoušeli na radaru.
Bylo to udělané ze samých ploch,
a důvodem pro to bylo, že jsme v té době neměli technické prostředky
pro výpočet radarového odrazu
od zakřivených ploch.
Mějte na paměti, že proto se Kelly Johnson nelíbil přístup, který Ben Rich zvolil.
Není příliš letounů, které by byly udělané z ploch, protože vzduch nemá rád hrany, že?
Chcete pěkné, hladké a oblé plochy a na tom letounu taková nebyla ani jedna.
Říkal tomu Hopeless Diamond,
a byl to způsob jakéhosi zesměšňování designu, který byl z pohledu aerodynamika hříšný.
Někteří lidé mu říkali Hopeless Diamond, protože si mysleli, že je to zbytečná snaha.
A ten tvar -- to byl vlastně jen geometrický problém.
Potřebovali jste, víte, úhel dopadu a úhel odrazu.
Když přijde radarový paprsek odtud,
odrazí se, takže co jste potřeboval
je kontrola nad tím, jak se odrazí
tak aby se odražený paprsek nevrátil k chlápkovi, co ho na vás předtím vyslal.
Když to radar zasáhne, chápejte, místo toho, aby se hned odrazil zpět,
kdybych to mohl zakřivit a odrazím to přímo sem, takže radar nepřijme odražený signál.
Je to podobné hraní kulečníku.
Zasáhnete jeden mantinel, odrazí se někam jinam.
Průvodce: Prvním cílem v soutěži bylo postavit zmenšený model,
aby se vyzkoušela viditelnost na radaru.
Náš model byl bezpečně nejlepší.
Ale pak, museli jsme postavit opravdový letoun.
Dokáže Hopeless Diamond doopravdy létat?
Abychom to zjistili, museli jsme to vyzkoušet.
Museli jsme se vrátit tam, kde jsme měli největší úspěch
a své nejstřeženější tajemství.
Museli jsme se vrátit do Oblasti 51.
Průvodce: V Oblasti 51 se Benův Hopeless Diamond podrobil testům.
Chtěli jsme zjistit, jestli by se letoun mohl skutečně stát na radaru neviditelným,
jestli by se mohl stát plně stealth.
V sázce bylo hodně.
Pokud se letoun objeví na radaru, celý projekt skončí na šrotišti.
Ale Ben se svým týmem věřili, že se jim to podaří.
Stále jsem měl pochybnosti.
Je třeba si uvědomit, že v Oblasti 51 nebyly
jen ty nejzajímavější přísně tajné výzkumy
se kterými přicházelo Letectvo,
ale byli zde také nejlepší lidé od radarů,
takže poletíme proti úplně nejlepšímu radarovému týmu v zemi.
Řekli jsme jim, "Fajn, zjednodušíme vám to.
Zítra odpoledne, ve tři hodiny,
přiletíme přes támhle ten kopec ve výšce 500 stop.
Dokonce nás ani nebudete muset hledat.
Budete mít namířeno tím směrem
hned od začátku, souhlas?"
Jdeme na to.
Třetí přišla a odešla a oni řekli,
"Hádám, že jste prošvihli čas odletu."
Odpověděl jsem, "To si nemyslím."
Byl tam chlapík, co se díval dalekohledem,
který se pohyboval...současně s radarem.
Díval se dalekohledem a říká,
"Zrovna jsem zaměřil letoun. Je od nás jen osm mil."
Chlapi od radaru do něj kopli,
předpokládali, že nefunguje správně.
Přeletěli jsme nad celou situací, aniž by nás vůbec viděli.
Hned jak k tomu došlo, okamžitě, z Letectva řekli,
"Fajn, od tohohle potřebujeme vojenskou verzi."
Průvodce: Ta zatracená věc fungovala.
Nestává se to moc často, ale tentokrát jsem se spletl a Benovi jsem to přiznal.
Trimble: Kelly byl celkem dost paličatý
a vždycky trval na tom, že má pravdu,
a tak s lidmi uzavíral tyhle sázky.
Vsadil se s nimi o čtvrťák,a chápejte,
byla to obrovská událost, tu sázku nad Kellym vyhrát,
protože vám pak vyplatil ten čtvrťák.
Chápejte, uznal, že se mýlil,
ale to se stávalo opravdu málokdy.
A tak vyplatil Benu Richovi čtvrťák
a uznal, že se mýlil.
Průvodce: Náš letoun se bude jmenovat F-117 Nighthawk.
Prototyp se odlepil od země,
ale ještě zbývá spousta práce.
Tohle bude první stealth letoun a také první proudový bitevník,
který ve Skunk Works po dvaceti letech postaví.
F-117 měla radarovou signaturu menší než brok do ptáčnice (BB).
Cokoli většího, než ten brok a zachytíte to.
Dám vám příklad.
Kdybych náhodou nechal na náběhové hraně matku, tak ta by byla zachycena radarem.
A tak tam sedíte a říkáte si,
"No teda. Vyrábíme všechna ta letadla.
Jak můžeš vědět, jestli tam chlapíkovi ve výrobě neupadla matka?"
Takže to je ten problém.
Jacobsen: Když přišel F-117 Nighthawk, chci říct, bylo tak utajené
a bylo tak důležité, aby utajené zůstalo
že mu přidělili v Tonopah vlastní testovací prostor,
který je na odlehlém konci NTO,
a stal se známým jako Oblast 52.
A postavili to celé speciálně pro F-117.
Feest: Když jsem létal s F-15 na základně Letectva v Langley,
zavolal si mě velitel perutě, zavřel dveře a řekl:
"Hele, měl bys zájem lítat s 4400. testovací skupinou?"
Nikdo z nás nevěděl o co jde, ale věděli jsme, že jde o něco jiného a přísně tajného.
Rozhodl jsem se jít.
Po tom, co vás prověřili, vás odvedli do místnosti,
zapnuli projektor a úplně poprvé vám ukázali obrázky F-117.
A běžně první komentář byl, "A tahle věc létá?"
Protože nevypadá moc aerodynamicky.
Morgenfeld: Prvním zkušebním letem byl můj vůbec první let ve F-117.
Takže, to co mě děsilo nejvíc, nebylo ani tak
že se může stát něco, co mě fyzicky ublíží.
Pravdou je, že na letadlech pracujeme velmi tvrdě
abychom odstranili SPOF,
a letouny jsou velmi redundantní.
A vlezete do letounu --
A já jsem SPOF.
Když to podělám, podělám to haldě lidí, a je to převážně týmové úsilí.
Brown: Pomyšlení na pilota, chápejte,
poprvé letícího v F-117 mě celkem děsila.
Takhle, je 4:30 ráno,
nacpou ho do kokpitu.
Otevřou hangárová vrata.
Po celém letišti nesvítí jediné světlo.
A tomu chlapíkovi řeknou, "Fajn, pojížděj tudy, zahni doprava,
pak se za půl míle dostaneš na hlavní ranvej,
znova doprava, a vzlétni."
Takže startujete, ve tmě a pak z nich vypadne:
"Jo, jen tak mimochodem, o ovládací systémy si nedělej starosti.
Jsou od ovládání úplně odpojené.
Všechno to končí v počítači,
a ovládání si řeší počítač, protože letoun je v podstatě aerodynamicky nestabilní.
Hodně štěstí. Budeš v pohodě."
Feest: Na to, že létáte jen v noci si zvyknete.
Měli jsme letecké zdravotníky a lékaře kteří sledovali, co jsme dělali
a rozhodli se, že musíme dělat určité věci,
abychom byli schopni létat v noci a přes den spát.
A tak jsme měli v Tonopah zatemněné místnosti.
Přes okna nám sucháčem přidělali černou látku.
Takže když jste do nich přes den přišli, nepoznali jste, která část dne je.
A také zavedli pravidlo, že v noci po letu,
musíme být na pokojích před tím, než vyjde slunce, protože, jak říkali lékaři,
"Když uvidíš východ slunce, tvůj mozek si řekne, 'A hele, něco je blbě.'"
Všichni jsme denní tvorové.
Běžně nežijeme ve tmě.
Když si uvědomíte,
že na F-117 pracovalo kolem 10 tisíc lidí
a ti všichni to tajemství uchovali 21 let,
to je pozoruhodný kus americké historie.
V reakci na nevyprovokovanou iráckou invazi do Kuvajtu
jsem 6. srpna nařídil rozmístit ozbrojené síly Spojených států
do Saudské Arábie a Perského zálivu.
Irácké brutalitě, agresi a porušování mezinárodního práva
nesmí být dovoleno uspět.
Prezident Bush rozhodl o nasazení 42 letounů F-117
z Tonopah v Nevadě, do Saudské Arábie.
O F-117 jsem byl informován po dlouhé roky,
a když byly nasazeny,
zkrátka jste měl divný pocit
z toho, že budou opravdu použity,
z toho, že se chystáte jít do války.
Mullins: Můj dobrý přítel, Al Whitley,
který byl plukovníkem --
První noc války,
Whitley jeden z jeho mladých pilotů
vyšli ven, aby se dostali do svých letounů.
Oba letěli na Bagdád.
Ten pilot řekl Whitleynu, "Doufám, že ten krám funguje."
Průvodce: Byl jsem přesvědčen, že technologie stealth je tím, co změní způsob leteckého boje.
Jestliže nepřítel nevidí letoun na radaru, nemůže se do něj trefit.
Úkolem F-117 ve Válce v Zálivu bylo
vymazat celý irácký velící a řídící aparát.
Za pomocí nočních letů.
Návrh F-117 byl jedním z prvních.
Řekli nám, jak vypadá radarová ozva F-117,
jak bude fungovat,
takže nám nezbývalo věřit než inženýrům ze Skunk Works.
Ale musím vám říct, při letech v první noc Pouštní bouře,
jsme si nebyli jisti, my piloti,
jestli stealth bude nebo nebude fungovat.
První noc války, no, cítil jsem --
Pokaždé když na to myslím,
má k těm klukům citové pouto.
Byla to jejich první bojová mise -- úplně první.
V Tonopah jsem s nim trávil noci,
a tak jsem se s některými z nich stali blízkými přáteli.
Naslibovali jsme jim hory, doly, ale nikdy jsme jim je nepředvedli.
Jedna věc je testovat letoun na zkušebním polygonu
kde si jej měříte.
Jiná je letět v tom v noci nad Bagdád.
Feest: První noc Pouštní bouře,
jsem byl vybrán, abych vedl první útočnou skupinu.
Bylo to tisíc mil, z naší základny do Bagdádu,
bylo dlouhé mise.
Té noci jsme odlétali, jak jsme si to nacvičovali --
na letounu žádná zapnutá světla.
Našli jsme své strato-tankery.
Načerpali jsme paliva po okraj, v určený čas,
uvedli letoun do stealth provozu, zatáhli antény,
takže jste s nikým nemohl mluvit a ani ho slyšet.
Když jsme to udělali, ztratili jsme se.
Měl jsem první úkol, takže mým jediným cílem
bylo ten cíl najít a zasáhnout ho v okamžiku,
ve kterém chtěli, abych ho zasáhl.
Našel jsem cíl.
Dveře zbraňové šachty se automaticky otevřely.
Vyhodil jsem bombu.
Dveře se s bouchnutím zavřely.
Podíval jsem se přes levé rameno a když jsem se podíval za sebe…
Vždycky jsem to popisoval jako pohled na obraz obrovského ohňostroje.
To byla protiletecká obrana.
Všiml jsem si, že se ke mě blíží a tak jsem si pomyslel,
"Padám odsud tak rychle, jak to jen půjde."
Muž: Přepojujeme do Bagdádu. Spojíme se Bernardem Shawem.
Shaw: Venku se něco děje. Lidé střílí do nebe.
a nevědí a nebo nevidí, na co to střílí.
To je neuvěřitelné.
Bylo nám řečeno, ať odejdeme z této plošiny a jdeme do protileteckého kry…
Holliman: Stále jsme nezahlédli známky toho, že by sem přilétaly nějaké letouny.
Jediné co vidíme, je pozemní irácká odpověď.
Mám prohlášení prezidenta Spojených států.
Započalo osvobozování Kuvajtu.
Když prolomili mlčení a řekli, že byly provedeny první útoky,
věděl jsem, že letouny Skunk Works odváděly svou práci.
Modlil jsem se, ať se všichni dostanou bezpečně domů.
Před pěti měsíci zahájil Sadám Husajn tuto krutou válku proti Kuvajtu.
Této noci jsme se zapojili do boje.
Začátek vzdušného útoku U.S.A
byl téměř jistě navržen, aby začal za použití těchto stealth letounů.
Feest: Obloha nad Bagdádem zářila.
Myslel jsem na kluky, co té noci letěli se mnou. A pomyslel jsem si:
"Ti co letí na Bagdád to budou mít těžké."
Cappucio: Piloti F-117 docela riskovali.
"To střílejí na mě? Víme, že střílejí."
A otázka se změnila na, "Proč je ten rozptyl tak mimo?"
Protiletecká obrana Bagdád neviděla ty letouny přilétat.
Proč? Protože byly stealth.
Propuklo peklo, protože stříleli nahoru vším,
do značné míry bezpochybně i proto,
že vůbec netušili kde co je.
Jediný způsob, jak se dozvěděli,
že jsou nad nim F-117 bylo, že začaly dopadat bomby.
Byl to trýznivý zážitek a já si myslel,
že je jedinečné, že jsem tím dokázal projít.
A tak jsem otočil letadlo a zamířil zpět do Saúdské Arábie.
Měl jsem seznam všech 12 pilotů letících v té první vlně,
a chtěl jsem, aby se mi všichni nahlásili.
Zkontroloval jsem své Číslo a on odpověděl.
A pak, když jsme se znovu připojili,
slyšel jsem, že se hlásí i další piloti,
a odškrtl jsem si všechna jména jak byly hlášeny volací znaky.
Těsně před tím, než jsem se dostal ke svému tankeru,
podíval jsem se dolů a každý volací znak jsem měl odfajfknutý,
takže jsem věděl, že se té první noc dostali všichni domů.
Našich 12 letounů se vrátilo.
Na žádném z letounů nebyla ani jediná věc špatně.
Všem nám to došlo, "Ta technologie stealth funguje."
Z celého spojeneckého letectva co tam bylo dělaly F-117 asi 2.5%,
ale skončily se zásahy 40% vysoce hodnotných cílů.
Jejich význam nelze přecenit.
Feest: V Pouštní bouři jsme provedli 1 271 bojových letů a nikdy se nás nic nedotklo.
Ze statistického hlediska, nikdo nic takového předtím neviděl.
F-117 byly opravdu hlavním prvkem úspěchu v První válce v Zálivu.
Ta přesnost byla nevídaná.
Letoun dělal přesně to co měl.
Bush: Po šesti týdnech od začátku operace Pouštní bouře jsou naše vojenské cíle splněny.
Kuvajt je osvobozen.
Irácká armáda poražena.
Feest: F-117 prokázaly americké veřejnosti svou hodnotu,
a po tom, co jsme se dostali domů,
a jedním z příběhů, který jsme všichni vyprávěli byl ten, jak nám letoun zachránil životy.
Díky těm inženýrům jsme se domů vrátili všichni.
Ti co ten letou postavili, ho postavili dobře.
Brown: Cokoli, co tak děláte,
vždycky budete mít v podvědomí,
víte, "Myslel jsem na všechno?"
A čím jsme byli příjemně překvapeni
ani v jedné z Válek v Zálivu jsme neměli ani jedno úmrtí.
Víte, vložíte do toho tolik duše a srdce
a času, co nejste s rodinou a všechno v něco,
celkem hřeje u srdce, že to přináší ovoce a všechno, co jste udělal, dobře skončilo.
Mullins: Poznámka pod čarou -- navždy to změnilo povahu vojenských bojových letadel.
Stealth byla nejvýznamnější změna
ve vojenských bojových strojích
od zavedení proudového motoru.
Jacobsen: Před zavedením stealth,
váleční plánovači přemýšleli takto,
"Kolik letadel budeme potřebovat
na vyřazení této nepřátelské základny?"
Po jejím zavedení, otázka byla, "Kolik základen chceme
vyřadit jedním letadlem?"
Průvodce: Znovu byl prokázán náš axiom. Když máte dobrého muže a necháte jej ať dělá co umí,
udělá co je třeba.
Můj život se naplnil,
ale kdyby mě dnes v noci povolal Bůh,
budu na tom všem mít víc než svůj podíl.
V 90. letech, kvůli jasnému úspěchu
stealth letounů ve Válce v Zálivu,
se Skunk Works staly svým způsobem slavnými.
Lidé se začali ptát, víte,
"Kde se vzala ta letadla?"
A pak, jak víte, tím místem byly Skunk Works.
Pak Ben Rich vydal knihu o vývoji stealth
a podrobnější historii Skunk Works.
A ta kniha byla pro naši rodinu opravdovým darem,
protože jsem se o jeho kariéře hodně dozvěděl.
Věděli jsme, že je konstruktér,
a věděli jsme, že pracuje pro Lockheed.
A to bylo, chápejte…
Ale detaily, ty jsem neznal.
A moje sestra… Pamatuju si, jak se na mě podívala
a povídá, "Na tomhle dělal táta?"
Westwick: A ta kniha byla bestsellerem,
a slovní spojení Skunk Works se stalo svým způsobem módním
ve sférách korporátního managementu,
a všechny společnosti zakládaly svojí verzi Skunk Works,
což je místo, kde provádíte ty utajené věci,
převratné projekty.
Ostatní společnosti v leteckém průmyslu mají svou podobu Skunk Works.
Westwick: Boeing má své Phantom Works,
což je v podstatě kopie Skunk Works.
Ale nemají těch 75 let zkušeností
a ustálenou řadu technologických průlomů.
V tomto okamžiku ve Skunk Works
pracují na technologiích budoucnosti.
Crawford: Neustále pracují na dalších věcech které plní jiné úkoly.
Jen o tom nevíte.
Nepotřebujete to vědět.
Romig: Lidé se mě stále ptali,
"Na čem Skunk Works pracují?" A já se --
Já přestanu v okamžiku, kdy dojdeme k F-117,
a oni pak říkají, "A na čem pracujete teď? Aha, na ničem."
A odpověď je, "Samozřejmě, že toho děláme hodně.
Zeptejte se za 25 let, já vám povím, co jsme teď dělali."
Jacobsen: To co je veřejnosti o Skunk Works známo
je možná 10% z odvedené práce,
kterou Skunk Works do teď vykonaly.
Ale dozvěděla jsem se o Skunk Works další věci, které shledávám zajímavými.
U-2 dodnes létá.
Když se na tím zamyslíte, je to pozoruhodné.
Nikdy ho nevyřadili z výzbroje.
Byl pokus o vývoj
letounu bez posádky s názvem Global Hawk
a dalších, které by mohli U-2 reálně nahradit,
ale pokaždé, když už bylo skoro vyřazeno
a konečně jít na odpočinek,
chcete-li, je zde poznání, že to,
co poskytuje, je stále jedinečné a je vhodné to zachovat.
V Iráku a i v Afghánistánu, byly jisté specifické bitvy.
ve kterých bylo U-2 velmi, velmi užitečné, opět,
díky přesnosti optiky a rozlišení kamer.
Je stále velmi, velmi užitečné.
Justice: Pro mě to bylo to správné místo, díky odkazu těchto neuvěřitelných létajících strojů.
Ve Skunk Works vytvořili letouny,
které změnily světovou historii.
Čím je pro mě Blackbird tak zvláštní --
Je to ten tvar,
který vypadá zlověstně,
který vypadá účelně
a vyvolává emoce.
Pro mě je to směs nadšení a pýchy
a respektu z toho, že takový stroj vůbec existuje.
Carpenter: Kelly Johnson -- vždy považoval SR-71 za svůj největší úspěch.
ze všech letounů, co kdy vyvinul,
od svého začátku ve 30. letech až do doby kdy šel do důchodu.
Trimble: K vyřazení SR-71 došlo pár měsíců před jeho smrtí.
V Letectvu, se rozhodli svým způsobem poděkovat
lidem ze Skunk Works.
Vzali poslední zbývající stroj
a provedli s ním přelet nad ranvejí v Burbanku.
Law: A vím, že Ben jel do nemocnice vyzvednout Kellyho.
Ben říkal, že moc nemluvil.
Trimble: Ben Rich vyzvedl Kellyho autem a odvezl ho k ranveji v Burbanku, aby viděl SR-71.
Okénka nechali nahoře.
Nenechali zaměstnance, aby za nim šli,
protože věděli, že by nejspíš nevěděl, kdo jsou.
Žil s jistou úrovní demence, která se stále zhoršovala.
Ale když zaslechl ty motory SR-71,
zareagoval.
A zničeho nic ožil.
Věděl, že se děje něco zvláštního.
A pak, nedlouho na to, zemřel.
Beard: Dnes po dlouhé nemoci ve věku 80 let zemřel letecký konstruktér Clarence "Kelly" Johnson.
Johnson v průběhu své dlouhé kariery v Lockheedu pomohl navrhnout přes 40 pokročilých letounů.
V Lockheedu řídil oddělení Skunk Works a pracoval na SR-71 Blackbird, U-2, a na F-104 Starfighter.
Za své dlouhé kariery v leteckém průmyslu, obdržel tři prezidentská vyznamenání,
včetně Medal of Freedom.
Carpenter: Přirovnal bych čas, co jsem mohl strávit s Kelly Johnsonem
srovnatelným privilegiem jakým je možnost létal protože tak moc byl pro odvětví významý.
Byl Leonardem da Vinci letectví.
Jeho návrhy … tak jedinečné.
Ten chlap je génius.
Spojil opravdu vyjímečné technické znalosti
se stejně velkou schopností vést.
Kelly Johnson nikdy, ani náznakem,
neobdržel uznání které si zasloužil
z důvodu utajení činnosti, kterou vedl,
ale nebyl tím, aspoň si to nemysliím, komu by na tom záleželo.
Byl oddán, jak říkáme,
úkol větší než já, který byl velmi důležitý,
a on a jeho tým dokázali téměř zázraky
pomocí špičkově odvedené práce..
Průvodce: K tomu, abyste dokázali něco skvělého
potřebujete neobvyklé postupy.
Je úžasné co lze dokázat,
když nikdo nezajímá, komu budou přisouzeny zásluhy.
You do what's right by sticking to your convictions,
and you'll do okay.
Stejně jako mnoho dětí ve 20. letech 19. století,
si Clarence "Kelly" Johnson rád kreslil letadla.
Narozdíl od ostatních dětí, s tím Kelly Johnson nikdy nepřestal.
Myslím, že uteče mnoho a mnoho let
než budeme mít letadlo, které bude mít větší výkon než SR-71.
Můžeme tedy vidět vojenské letadlo s nejvyšší rychlostí,
které zde bude dlouho.
Toto je Dennis Quaid a "An American Portrait."